Subject: SM määrus 17 § 22. (4) tõlgendusest
From: "Evely Liiv" <[email-masked]>
To: Päästeamet <[email-masked]>
Date: Mon, 2 Jun 2025 16:47:16 +0300

TÄHELEPANU! Tegemist on väljastpoolt asutust saabunud kirjaga. Tundmatu 
saatja korral palume linke ja faile mitte avada!

Tere!

Minul on vaid üks küsimus - kas SM määrus 17 § 22. (4) rakendamiseks peavad 
kõik ühel kinnistul olemasolevad ja projekteeritavad hooned olema ühe 
tuleohutusklassiga või ainult need hoonekompleksi hooned, mida soovitakse 
lugeda üheks?

Näiteks - kinnistul on olemas TP-1 hoone ja enam kui 50m kaugusele samale 
kinnistule on plaanitud kaks ehitustatise kohustuslikku (ehitisealuse 
pinnaga 20–60 m2 ja kuni 5 m kõrge) abihoonet, mis on üksteist toetava 
funktsiooniga ning nende omavaheline vahekaugus 3,6m. Kas antud juhul kaht 
abihoonet võiks lugeda üheks hooneks ning kuna nende kogupindala on väiksem 
kui 400m2, siis ei pea ka tule levikut hoonete vahel takistama ehituslike 
abinõudega?

Mina loen määrusest välja, et antud näite puhul võiks olla kõik korrektne, 
tagada inimese elu ja tervise, vara ja keskkonna ohutus. Ka määruse 
seletuskiri ei too välja nõuet, et absoluutselt kõik kinnistul olevad hooned 
peavad olema ühe tuleohutusklassiga, et saaks lähtuda piirmääradest, millest 
väiksema kogupindala korral ei pea tule levikut hoonete vahel takistama 
ehituslike abinõudega.

SM määrus 17 § 22. (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud kuja 
arvestamisel võib ühe kinnistu piires lugeda üheks hooneks hoonetekompleksi, 
kui sellised hooned on samast tuleohutusklassist. Kui selliste hoonete 
kogupindala on TP3-klassi hoonete puhul suurem kui 400 ruutmeetrit ning TP2- 
ja TP1-klassi hoonete puhul suurem kui 800 ruutmeetrit, siis peab tule 
levikut takistama ehituslike abinõudega.

Siseministri määruse „Ehitisele esitatavad tuleohutusnõuded ja nõuded 
tuletõrje veevarustusele“ eelnõu seletuskiri:

Lõige 4 kohaselt võib lõikes 2 nimetatud kuja arvestamisel ühe kinnistu 
piires lugeda üheks hooneks hoonetekompleksi (rohkem kui kaks hoonet), kui 
sellised hooned on samast tuleohutusklassist. Sellisel juhul kehtivad neile 
hoonetele vaid hoone kasutusviisist tulenevad nõuded tuletõkkesektsioonide 
rajamiseks. Ehkki vastav lisa (5) annab hoonesiseste tuletõkkesektsioonide 
rajamise piirväärtused, pidasid eelnõu koostajad vajalikuks nimetada ka 
piirväärtused hoonekompleksi lugemisel üheks hooneks. Nende piirväärtuste 
sätestamisel on aluseks võetud lisas 5 olevad arvandmed ning neid on 
kohandatud vastavalt välistele oludele. Seega kui selliste hoonete puhul on 
tegemist TP-3 klassi hoonetega, siis on lubatud kogupindala 400 m2 , TP-2 ja 
TP-1 klasside puhul on lubatud kogupindala 800 m2 . Sellest väiksema 
kogupindala korral ei pea tule levikut hoonete vahel takistama ehituslike 
abinõudega. Kui aga selliste hoonete kogupindala on nimetatud 
piirväärtustest suurem, tuleb tule leviku takistamiseks võtta ehituslikud 
meetmed (üheks võimaluseks on näiteks tulemüür või lähtuda abinõude valikul 
standardist EVS 812-7), sõltumata, kas neis hoonetes on tuletõkkesektsioonid 
või mitte.

Määruse eelnõu koostajad hindasid, kas selline säte saaks olemuslikult 
takistuseks viimasel ajal üha suuremat populaarsust koguvates asumites 
rekonstrueeritavate hoonete puhul ehituskulude optimeerimisele (Tallinnas 
Kalamaja asum, Tartus Supilinn jm), sest sageli asuvad seal hooned juba 
ajalooliselt lähestikku, kuid erinevatel kinnistutel. Tuleohutuse tagamiseks 
sellist leevendust siiski teha ei saa ning seetõttu võib nimetatud 
miljööväärtuslikes asumites olla vajalik püstitada tuletõkkemüüre, mis on 
eelnõu koostajate hinnangul kogukonna turvalisuse suurendamisel oluline 
asjaolu. Tagasiulatuvalt see nõue ei kehti, st keegi ei hakka kohe nõudma 
tulemüüride rajamist. Nimetatud kuja nõue tuleb päevakorda siis, kui 
soovitakse näiteks hoone ümberehitamist.

Tervitustega,

Evely Liiv
arhitekt

Kronhaus OÜ
+372 55660517
[email-masked] <mailto:[email-masked]>